Dobro jutro. -Dobro jutro.
Virus malarije koji je rijetkost u Turskoj i njegovo brzo širenje
po cijelom Istanbulu mobilizovao je zdravstvene radnike.
Uvijek se budiš ovako rano? Sunce je tek izašlo. -Ustvari, kasnim.
Bolnice oko Beyoglua su pune, a Tarlabaşi je u karantinu.
G. Erdem je jednom rekao da je Istanbul izgubio ravnotežu.
U pravu je. Pogledaj ovo.
Bog zna šta nas čeka.
U Istanbulu dugo nije prijavljen nijedan slučaj.
Istražuje se kako je malarija stigla u Istanbul...
Moram se istuširati. Imam sastanak za dva sata.
Ne možeš ostati malo duže? -Pa...
ne mogu.
Sad porazgovarajmo sa stanovnicima kvarta
i čujmo kako oni proživljavaju ovu situaciju.
Treba nam doktor, ali bolnice su pune.
Moja žena se vratila u naše rodno selo.
I ja ću se vratiti. Niko nema koristi od Istanbula.
Javne vlasti počele su zaprašivati određene kvartove
kako bi uništile komarce koji prenose bolest.
Virus malarije i njegovo brzo širenje po cijelom Istanbulu
mobilizovali su zdravstvene radnike.
EPIDEMIJA U ISTANBULU TARLABAŞI U KARANTINU
Mora da je Besmrtni.
Hvala.
Kako je bio kad si ga vidio zadnji put? -U haosu. Prirodno.
Ne brini. Hakan će biti dobro.
Vjeruj Zaštitniku. -Ne mogu jer je Hakan Zaštitnik.
Pa, ima li novosti?
Ne. Brinem se da će mu se desiti nešto loše.
Uključio je telefon.
Naravno. Gdje bi drugo bio dok je Istanbul u ovakvom neredu?
Kako to misliš? On radi tamo.
Šest je ujutro. Smjena mu još nije počela.
Misliš da je pomislio "Uzrujan sam, pa ću rezervisati apartman"?
Bio je s Leylom. -Ko je Leyla?
Djevojka s kojom se Hakan zabavlja umjesto da nađe Besmrtnog.
Ali još ne znamo šta se desilo.
U redu. Pusti me da odem po njega da nam kaže šta se desilo.
Bolesni smo od brige, a on... -Ostan ovdje, Zeynep.
Emire, idi pronaći Hakana. -Zašto ja ostajem? -Moramo uraditi nešto drugo.
Obrada by: www.exyusubs.com
Rekli ste da vas obavijestim bez obzira na vrijeme. Sinoć su je našli.
Rekao sam im da ne otvaraju prije no što je vi vidite. -Dobro.
Ne zovi arheologe. Nikad niste ovo pronašli.
Shvataš li me?
Sad idi gore, ne puštaj nikog ovamo. Mazhare.
Šta radiš ovdje? -Došao sam po tebe.
Sinoć smo bili zabrinuti za tebe.
Trebalo mi je vremena da razbistrim glavu.
Jesi li vozio dovde? -Ne, išao sam autobusom. Želiš li doručkovati?
Moram otići da se presvučem prije početka smjene.
Jesi li gladan? -Umirem od gladi. Mogli bismo pojesti chin-wag.
U redu. Odvešću te na jedno mjesto. Ugodan vam dan.
Ovdje.
Hvala ti. -Hvala. -Nisi spavao sinoć? -Ne, čovječe.
Svi smo bili budni. Brinuli smo se za tebe.
Kad sam bio dijete, uradio bih sve da budem Zaštitnik. -Zašto?
To je sveta dužnost. -Ne ponavljaj ono što su te naučili. Budi iskren. Zašto?
Da otac bude ponosan na mene. -Prvo moraš biti ponosan sam na sebe.
Bio bih ponosan na sebe da sam ti. Ti si Zaštitnik, čovječe.
Spasićeš Istanbul.
Izgubio sam cijelu porodicu. Zašto bi me briga za Istanbul?
Moj otac kaže, "Imamo dvije porodice. onu koju izaberemo i onu drugu."
Pa? -Uvijek smo uz tebe.
Volio bih da si ti Zaštitnik.
Hoćeš li sok od nara? -Naravno. -Dva soka od nara.
Pustite me! Šta radite? -Gubi se.
Pustite me! -Moraš zakazati da vidiš g. Erdema. -Pustite me!
Pustite me! Niste me mogli izvesti na glavni ulaz?
Gubi se! -Ko ste vi uostalom?
LITIJEV KARBONAT
Diši. Kontroliši svoj bijes.
Šta nije u redu? Kaži mi. -Posao mu je da prikupi informacije o Mazharu.
A sad je zapeo zbog djevojke. -Kažu da je ljubav slijepa.
Da! Nazovimo to hormonalnim predoziranjem. -Ima još nešto.
Uvijek čekamo da Zaštitnik djeluje.
Uvijek smo druga violina. Muka mi je više od čekanja.
Onda nastavi umjesto pričanja. Hajde.
Da. Dobro. Vrlo dobro.
Kažeš da moramo naći kamen da budemo 100% sigurni.
Onda uradimo nešto!
Hoćeš li reći nešto, oče? -Znaš šta ću reći.
Fokusiraj se na rješenje, ne na problem.
Gdje ideš?
Prihvatiću Faysalovu ponudu za posao.
Tako mogu biti blizu Mazharu.
Ja ću prikupiti informacije.
Hakan možda ne mari za ovaj posao, ali ja nisam kao on.
Zeynep. -Ne brini. Biću pažljiva.
Nisam to htio reći.
Ponosan sam na tebe.
Mogu li dobiti upaljač? -Izvoli. -Nisi se trebao mučiti.
Izvoli. Uživaj. -Zadrži ga.
Šta ima, zgodni?
Sjećaš li me se? Ja sam Yasin. Yasin Karakaya, novinar.
Sreli smo se na zabavi.
Sjećam te se. Kako si? -Dobro. Ti? -Doručkujemo.
Ko ti je prijatelj?
I on je iz obezbjeđenja? Može li nam dati trenutak? Nasamo.
Rekao sam da doručkujemo. Emir je moj rođak.
Može ostati.
Volim ovaj Balzakov citat:
"Iza svakog velikog bogatstva stoji zločin." -Govoriš o meni?
Izgledam li kao bogataš?
Faysalova desna ruka. Govorim o Mazharu Dragushi.
Šta znaš o njemu? -Upetljan je u prljav posao. -Kakav?
Momak koji je napao Faysala Erdema na zabavi.
Nije rekao ni riječi otkako je vidio advokata.
Pa? Šta nije u redu s tim? Možda mu je advokat rekao da ne priča.
Znaš li ko mu je advokat? -Ko?
Shvatio sam da je Mazhar kad mi ga je policija opisala.
Ovdje je sve što sam našao o njemu.
Kao da je neko ušao u njegov život i izbrisao sve.
Nedostaje većina informacija. Bio je Smeđa beretka. Živio je u Maçki.
Unutra je njegova stara adresa. -Pređi na stvar. Šta hoćeš?
Trebam dokaze.
Ti ćeš mi pomoći.
Nađi sebi drugog špijuna. U redu?
Uzeću ovo. Ne prilazi mi više.
Hajde, Emire.
Ustvari,
ako misliš da je Mazhar toliko opasan, prestani ga istraživati.
Shvataš, zgodni?
On će platiti.
Zašto si onako napao onog novinara?
Meni je zvučao razumno.
Ne znamo da li zaista istražuje Mazhara. Možda je njegov čovjek.
Možda mi Mazhar pokušava postaviti klopku. Otkud znam?
Tačno. Nikad ne bih pomislio na to.
Odrastao sam u Velikom Bazaaru. Razumijem se u to. -Zeynep.
Mislim da joj se sviđaš.
Zbog čega to kažeš?
Ja sam odrastao na ostrvu Princes. Razumijem se u to. -Ne bih rekao.
Ti i tvoje ostrvo!
OTVORENO
Doktore, šta ima? -Moramo razgovarati.
Zakasniću na posao. Pričaćemo kasnije.
Mislio sam da ćeš se približiti Mazharu i prikupiti informacije.
Pređite na stvar, doktore.
Čujem da se viđaš s nekim s posla. -Ne mogu imati privatni život?
Ne mislim tako.
Nemamo puno vremena. Nova veza mogla bi ti odvući pažnju.
Doktore, nisam dijete. Znam šta moram uraditi. Osim toga,
ne možete mi govoriti šta da radim jer ja sam Zaštitnik.
Znate li šta mi je bio san?
Htio sam postati neko poput Faysala Erdema.
Napustio sam to zbog Mazhara.
Shvati koliko si važan. Odgovoran si za nas.
Nisam to tražio. -Jednostavno to prihvatiš.
Moj otac je preuzeo odgovornost. Je li spasi Istanbul? Ne.
Tvoj otac je dao sve od sebe.
Imao sam brata i sestru. Zašto su umrli?
Nisam čak znao da sam imao brata i sestru. Zašto je moja majka umrla?
Još uvijek mi pričate priče! -Hakane, slušaj. -Umro je ni za šta.
Ka i mama i brat i sestra. Zbog čega? Da spasu Istanbul!
Ne pokazuj nepoštovanje prema uspomeni na svog oca.
Nije se trebao miješati u ovo sranje. Bio je glup.
Ako si pametan, napustićeš sve ovo. Mlad si. Idi i živi svoj život.
Niko nije bio u stanju spasiti Istanbul. Zašto bismo mi?
OTVORENO
Ne brini. -Ujače Kemal, slušaj.
Znaš da ću nastaviti svoju dužnost dok ne umrem.
Mogu ubiti Mazhara. -Prvo moramo naći kamen.
Hakan je siguran da je Mazhar Besmrtni.
Potvrdio si da je ukrao prsten.
Zeynep je juče otkrila da nema porodicu. Šta tražimo?
Pucajmo mu u glavu.
Ako ne umre, znaćemo da je Besmrtni. -Šta ako umre?
Mi nismo ubice. -Ujače Kemal.
Emire.
Dao si sve od sebe. Vrijeme je da se vratiš kući.
Puno pozdravi oca.
Moram naći onaj bodež.
Šta ima? Gdje si krenuo? -Je Timur unutra?
Otvaramo tek uveče. Odlazi.
Momci, ne želim nevolju. Samo sam pitao gdje je Timur.
Izlazi. Ne gnjavi nas.
Kemal!
Ne tjeraj me da plaćam za njih. Nisu osigurani.
Možemo li razgovarati?
Želiš li nešto popiti?
Dragusha.
Kakvo je to prezime? Grčko? Možda armensko?
Sjećam se. On je Albanac.
Je li to bitno? Rekli ste da je otišao i onda?
Da. Nije sigurno je li otišao svojom voljom
ili ga je neko natjerao da ode. Nestao je poslije incidenta.
Možete li mi reći cijelu priču? Kakvog incidenta?
Žena i kćerka su mu pronađene mrtve. -Žena i kćerka? -Da.
Bilo je to prije 10 ili 15 godina. Zadavljene su.
Policija je došla i istraživala, ali nisu ništa otkrili.
Sigurni ste da je to bila njegova porodica? -Zašto pitaš?
Ja sam novinar.
Kako se zoveš? -Yasin Karakaya.
Znate li živi li neko u njegovoj staroj kući?
Niko ne živi tamo. Takva je godinama.
Nisi je ni iznajmili. -Shvatam. Hvala. Ugodan dan. -Doviđenja.
Dvije turske kafe. Jednu bez šećera.
Gđice Erman, ne znam.
Žao mi je, volio bih, ali već sam zaposlio nekoga.
Mislim da niste mogli za dan naći nekog kvalifikovanog poput mene.
Ne znam, ali zaista je dobar u onome što radi.
Ne činite se kao neko ko bi se zadovoljio dobrim
kad možete imati najbolje.
Vaša samouvjerenost me svaki put fascinira.
Dobro, u redu.
Hajde, idemo. -Gdje? -Hajde.
Dobar dan.
Hakane, čekam te u svom uredu.
Zašto si ovdje, Kemale? -Tražim bodež.
Pošto je Burhan umro, ti mora da znaš gdje je.
Kako bi konformist poput tebe to mogao zaboraviti.
Mogu ti reći gdje je bodež samo kad se Zaštitnik vrati.
Znaš to. -Zaštitnik se vratio.
Muratov sin.
Van!
Levent je umro.
Ako si me došao opet podsjetiti na to, odjebi!
Već dovoljno krivim samog sebe. -Nije Levent.
Njegov mlađi sin, Hakan.
Neşet ga je uzeo iz sirotišta i podigao.
Gdje je onda Neşet? -Umro je.
Kao i Ayşe.
Šta je s košuljom?
Sad kad se Zaštitnk vratio,
moramo pratiti protokol. Moramo informisati Gospodara.
Odani bi takođe trebali znati. -Hakan još nije spreman.
Praviš grešku.
Onda je to moja greška. -Da.
Znači, nastavljamo tamo gdje smo stali prije 20 godina?
Gdje je bodež, Timur?
G. Dragusha?
Hakane.
Ima li nešto što m želiš reći?
Mislim...
Usput...
kad ostavim pitanje, već znam odgovor.
Ustvari, htio sam razgovarati s vama.
Novinar Yasin Karakaya je došao danas. Postavljao je pitanja o vama.
Govori, slušam.
U redu, bićemo dolje za minutu.
Šta te novinar pitao? -Neke besmislice.
Kakve? -O nestalom poslovnom čovjeku i njegovom sinu.
Ništa ozbiljno. Htio je da prikupljam informacije o vama.
Ali odbio sam. -To je bilo pametno. Ja ću se pobrinuti za to.
Imati aferu s nekim ko radi ovdje je striktno zabranjeno.
Jesi li to znao?
Da, g. Dragusha. -Dobro.
Dakle, odmah prekini svoju aferu s gđicom Sancak.
Ili ćete oboje dobiti otkaz. Ne želiš to, zar ne?
Dobro.
Rekao sam ti. Kad postavim pitanje, već znam odgovor.
Gđice Sancak. -G. Dragusha.
G. Demir. -Gđice Sancak.
Izvolite. -Zeynep.
Mazhar. Hakan će poći s nama. Nema potrebe da i ti ideš.
U redu. G. Demir.
Nazovite me ako bude problema. Ugodan dan.
Mislim da se već poznajete. -Tako je.
Zdravo, Hakane. -Zdravo, Zeynep. Kako si? -Dobro. Posao i tako to.
Izvinite. -Čekaj malo. Predomislio sam se.
Ti idi za nama.
Hoćemo li onim?
Da li biste htjeli voziti?
U redu, to izgleda dobro.
Planiram vam dodijeliti restauraciju ovih stupova.
Šta radiš ovdje? -Samo svoj posao. -Očistite ovo, u redu?
Profesore Akin. Zdravo. Kako ste?
Zeynep? Dobro sam, hvala. Kako si ti? -Hvala. Zdravo.
G. Akin. Kako ste? Kako ide prvi dan?
Prilično dobro. Hvala što pružate našoj istoriji ovu divnu priliku.
Da, slušamo vas.
Dva posebna tima iz Italije i Njemačke žele učestvovati
u projektu čišćenja mozaika na spratu.
Talijanski tim je bolji ako mene pitate. -To je vaše mišljenje?
Šta ti misliš o tome?
Da, Talijani imaju iskustva u tom području.
Gaspare i Giuseppe Fossati spasili su mozaike
koje je Mehmet II prekrio gipsom.
Međutim, njemački arheolozi imaju bolje obrazovanje.
Obrazovanje ili iskustvo, šta god vam je važnije.
Šta bi tebi bilo važnije?
Mislim da je najvažnije da opet bude veličanstvena. -Zar ne? Slažem se.
Ni novac ni vrijeme nisu problem za ovaj projekt. Radimo s oba tima.
Sjajna ideja. -Znam.
Unutra je nova iskopina. Želiš li je vidjeti? -Naravno. -Pođi sa mnom.
G. Akin, možete li se pobrinuti za vanjske svodove, molim vas?
Da. U redu, gospodine.
Zar ti nisi student?
Diplomirao sam.
Ovo mora da datira od Bizantinaca. Osmanlije je nikad ne bi ovako ostavili.
Ova vrata mora da su prvi put otvorena u 500 godina.
Mi smo prvi koji su ih otvorili nakon svih tih godina.
Zaista ne mogu vjerovati u ovo!
Ovo je veoma interesantno.
Mora da je od prije Bizantinaca.
Mogao bi biti pehar iz kojeg su pili krv žrtava koje su ponuđene bogu.
Podsjećaš me na nekog koga sam poznavao.
Bila je puna znanja kao i ti. Veoma sigurna u sebe.
Takođe je bila malo tvrdoglava.
Predstavnici Ministarstva kulture doći će i sve popisati.
Daj da to vratim.
Hajde.
Kakva su ovo vrata?
To ćemo otkriti kasnije.
Nemoj da nas ljudi čekaju.
Ovo je nevjerovatno. Hvala puno. Bilo je fantastično.
Pretpostavljam da sam dobila posao, g. Erdem.
Nažalost, ne. Obećao sam g. Akinu.
Mogli ste to reći u svom uredu. Nismo morali doći ovamo.
Proveli smo vrijeme zajedno da se upoznamo.
Siguran sam da ćemo u budućnosti raditi zajedno. -Nisam baš sigurna.
Možda se vidiš na položaju g. Akina,
ali možda imam puno veće planove za tebe.
Hakan te može vratiti ako želiš. -Ne, u redu je.
Mogu i sama, hvala.
U redu. -Doviđenja. -Ugodan dan.
Hakane.
Molim te, dođi večeras.
Trebamo te.
Radimo na ovome, u redu? -Šta ti misliš? Nijemci ili Talijani?
Vi znate najbolje, g. Erdem. -Dobro veče. -Dobro veče.
Je li ugovor profesora Akina gotov? -Banu radi na njemu.
Možemo ga poslati ujutro.
Dobro. Dođi u moj ured za 2 minuta.
Želim razgovarati s tobom. -Da, gospodine.
Hakane, danas si se čudno ponašao u liftu.
Znam, malo sam zbunjen. -Zbog čega?
Ja...
Mi...
Pa...
Hakane, možeš reći šta želiš.
Ja...
G. Erdem me čeka.
Uđi, Hakane. Sjedni, molim te.
Kako ide tvoja prva sedmica? Je li ti se svidio posao?
Sve je dobro, g. Erdem. -Siguran si? Izgleda kao da nešto nije u redu.
G. Erdem, u vašoj drugoj knjizi, kažete
"Naši životi sačinjeni su od izbora koje pravimo." -Da.
Ali to nije kraj citata. "Naši životi se sastoje od izbora koje pravimo,
ali to ne znači da se trebamo zadovoljiti samo jednom stvari."
Šta ako pod određenim okolnostima morate izabrati samo jednu stvar?
I ne možete odjednom imati dvije stvari? -Ko to kaže?
Svako je kapetan vlastitog broda.
Bio sam tvojih godina kad sam započeo ovaj posao.
A ljudi su mi stalno govorili šta mogu, a šta ne mogu uraditi.
Rekli su da ne mogu voditi i hotel i restoran.
Da ne mogu odjednom voditi avionsku i brodsku kompaniju.
Rekli su da ne mogu u isto vrijeme imati i posao i ljubav.
Reći ću ti dvije stvari. Prvo, ne slušaj te ljude.
Zato što oni nisu uspjeli, misle da nećeš ni ti.
Pokušaće te čak uvjeriti da povjeruješ u to.
Drugo, angažuj Talijane i Nijemce.
Kako to mislite? -Danas sam to rekao u Aja Sofiji.
Ako ti neko kaže "ili", pretvori to u "i".
Inače nećeš napraviti nikakav napredak.
Hvala vam.
Izvinite me.
Žao mi je zbog onog jutros. -Ja bih se trebao izviniti.
Otišao sam predaleko.
Ali ja nisam moj otac.
Mislim, ovo je moj život. Moji izbori. Moj snovi.
Neću odustati.
Izvršiću svoju dužnost.
Ali neću odustati ni od svojih snova.
Je li to u redu? -Da, gospodine.
Doktore?
Dobrodošao nazad, Zaštitniče.
Pa, kako ćemo pronaći bodež?
Tata ga je već pronašao.
Kad je tvoj otac umro, Odani su sakrili bodež
na mjestu gdje ga niko ne može pronaći.
Mjestu gdje ga niko ne može uzeti čak i ako ga nađu.
Mjestu na koje ljudi idu svaki dan. Mjestu punom ljudi.
Bodež...
...je u muzeju.
MUZEJ OSMANLIJSKIH ARTEFAKATA
Opljačkaćemo muzej?
Obrada by: www.exyusubs.com Preveo: Mirh@